Cameron her. Legg igjen en beskjed.
Hei, Cam. Det er Bos. Hører du dette innen noen timer...
Unngår du telefonen? Jeg er glad du svarer meg.
- Selvsagt. - Hva gjør du de nærmeste timene?
- Jeg vet ikke. Jeg sitter vel her. - Møt meg i Palo Alto klokken tolv.
- Er alt i orden? - Ja da. Jeg trenger en tjeneste.
- Ikke be meg gjøre noe. - Det dreier seg ikke om jobben.
Du må møte meg på 350 Hamilton Avenue klokka tolv.
- Gjør du det for min skyld? - Må det være akkurat i dag?
Flink jente. 350 Hamilton. Ikke kom for sent.
Ok.
God morgen.
Herregud...
God morgen. Skulle ikke du gi meg noe i går?
- Hva mener du? - Fikk du ikke tilbake biologiprøven?
- Jo, og jeg fikk A. - Så fint. Hvor er den?
Vil du se den? Jeg fikk den karakteren jeg sier at jeg fikk.
Da får du kanskje komme tilbake til Comet snart.
Jeg vil ikke. Du sa at jeg skulle jobbe der så lenge det var morsomt.
Det er ikke morsomt lenger.
- Sier du ingenting om frisyren? - Tror du det hjelper?
Herregud!
Vi trenger vitner, og siden Diane har sin datter...
- Hvorfor sa du ingenting? - Det skal ikke bli en stor greie.
- Jeg kunne ha kledd meg opp. - Du er perfekt.
- Hei! - Takk for at du kom.
Les det, og gråt gledestårer.
Jeg vil ikke feire for tidlig, for jeg er ikke sånn.
Rover knuser konkurrentene. Også din eksmanns foretak.
- Vi kan si Comet. - Vår trafikk er dobbelt så stor.
- Hvor lang tid tar et søk? - 35 sekunder, fra over et minutt.
- Brukerne er veldig fornøyde. - Strålende.
Jeg hørte at du skal ta en velfortjent ferie.
Hvor skal du? Og hvem drar du med?
- Ingen steder. Bare hvile hjemme. - Så deilig. Litt egentid.
- Takk for informasjonen. - Ta vare på deg selv.
Ingen andre gjør det. Har jeg rett? Jeg har rett.
Hva jeg leter etter? Mer tid.
Jeg får e- post og bruker datamaskinen på biblioteket.
- Mener du Prodigy? Hva jeg søker? - Hva gjør du hjemme?
Luftanlegget ble ødelagt, så alle jobber hjemmefra.
- Hva gjør du hjemme? - Bos har giftet seg.
- De gjorde det i morges. - Da har de snakket ut.
De sa det var for praktiske grunner, men jeg hørte ekteskapsløftene.
- Får du tårer i øynene? - Jeg er bare glad på deres vegne.
Slutt å presse meg.
Håper det går bedre for dem enn det gikk med oss.
- I våre tidligere forhold. - Jeg skjønner.
- Har du hastverk? - Ja, jeg må fortsette å jobbe.
Jeg har allerede kastet bort morgenen, og Alexis kommer i morgen.
Jeg hadde ikke svart for noen andre enn Bos.
Eller deg. Jeg hadde svart for deg.
- Forsvinn ut av leiligheten min. - Du er tom for dopapir.
Kanskje jeg kommer dit i kveld.
- Kommer du til husvognen frivillig? - Jeg trenger kanskje dopapir.
Så bra! Da får du treffe alle sammen.
Først måtte jeg lokke Billie ut av hjørnet-
- men så begynte Bing å sprette mellom veggene.
Se nå. Lydige små engler. Kom og se.
- Skulle vi ikke gå en tur? - Jeg skal bare finjustere noe.
- Det tar to sekunder. - Det er fint her.
Herregud... Se her.
Vi burde bygge et hus. Med en fin veranda.
Billie er helt rå.
Ikke noe overdådig. Bare et par rom. To eller tre.
Går Gazebo og gjemmer seg om det ikke finnes noe mat?
En peis i alle rom. Til og med på toalettet.
Brannmannsstang. Stripperstang. En slags stang.
Det begynner å bli for sent til å gå tur.
- Det var gøy å sove på kontoret ditt. - Bare to minutter.
- Jeg vet at du tror det. - Vent...
- Får jeg by deg på middag? - Har du skyldfølelse?
Vi kan dra inn til byen og sove i den store senga.
Jeg ringer deg senere! Ønsk meg lykke til.
Hva skal du med det?
Herregud...
- Hvor kort er det? - Ganske kort.
Kortere enn Dorothy Hamill, men ikke så kort som Mark Hamill.
Pixie- frisyre, som Audrey Hepburn eller Mia Farrow?
Det er ikke en moteriktig frisyre. Du kommer ikke til å like den.
Hvorfor gjorde hun det? Hun har jo så fint hår.
Hun sliter med sitt. Hun prøver å hevde seg.
15- årige jenter bør settes på en øy til de er klare for samfunnet.
Enkelte har det verre enn andre. Jeg ville bare varsle deg.
Takk for at du tok dem i uka. Jeg trengte litt egentid.
- Hvordan er møtene? - En blanding av kjedsomhet og skrekk.
Noen fortalte om dopforårsaket forstoppelse som jeg ikke kan glemme.
Det blir deilig når det er over.
Og for å legge til mer skam, ble jeg sparket ut av Rover.
- Hold munn. - Hva skjedde?
Omtrent alt. Cam, Bos, Diane...
En perfekt storm av grusomheter.
Vi er iallfall ikke konkurrenter lenger.
- Deilig når Comet knuser Rover. - Hvorfor tror du at det skjer?
- Vi satser på markedsføring. - Vet du hva brukertallene deres er?
- 50.000 treff om dagen. - Rover har det dobbelte.
Et gjennomsnittlig søk tar 35 sekunder.
- Det er imponerende. - Ja, det er det.
- Men det gjør dem også sårbare. - Hva mener du?
Jeg tror at vinneren blir den som får brukerne til å bli.
Hvorfor prøver vi å bli raskest når vi burde holde på brukerne våre?
Hvis de blir værende, så får vi flere annonsører.
- Vi skal sende dem til andre sider. - Men vi kan bli et eget mål.
- Ifølge Donna ligger vi etter. - Vent... Donna?
- Hva har hun med dette å gjøre? - Ingenting. Hun kom innom i morges.
- Vi følger ikke hennes råd. - Det er jo en god idé.
Hun er vår konkurrent. Hvorfor hører vi på henne?
Fordi hun har innsikt i markedet.
Donna får ikke forstyrre oss. Vi fortsetter med markedsføringen.
- Hvorfor det? Vi endrer jo hele sida. - Fordi vi ikke skal endre den.
Unnskyld, men vi fryser ute.
Fyren som var her i går vil visst fryse oss ned.
Rovers besøkere blir i 30 sekunder, mens våre blir i over et minutt.
- Jeg stoler ikke på opplysningene. - Nå er du tåpelig.
- Ligger du med henne igjen? - Om jeg ligger med min ekskone?
Vi knuller som kaniner, og Katie går med på det.
Dere omgås veldig mye. Mer enn vanlig.
Vi har barn sammen. Jeg burde aldri ha sagt at ideen kom fra henne.
Jeg tar ingen finansråd fra en som vil danse på bedriftens grav.
Så fæl er hun ikke. Hun er ikke engang...
Hun er helt annerledes nå. Hun har annet å tenke på.
Dattera mi jobber her. Skulle hun ødelegge firmaet dattera jobber i?
Hennes datter jobber ikke her lenger. Det er nå hun kan slå til.
Hun er ingen ninja.
Jeg fikser det!
Beklager at jeg trenger meg på. Gordon fortalte meg nyheten.
Kom inn. Vi holdt det ikke hemmelig. Det gikk bare så fort.
Er du gravid?
Donna er her og har en enorm gave fra Tiffany's. Det trengte du ikke.
Jeg visste ikke at Tiffany's hadde så store gaveesker.
- Der er du, frisk og glad. - Godt å se deg. Jeg føler meg bra.
Klar for en middag til. Men på en annen restaurant.
Jeg ville bare gratulere dere. Jeg er så glad på deres vegne.
- Vi gjorde det av skattegrunner. - Ettersom jeg nesten døde.
Dere har avgitt bryllupsløfter. Det er romantisk.
Folk sier det.
Får jeg snakke litt med Donna? Hvis du har tid?
Ja visst.
- Den er tung som faen. - Det er bare en punsjbolle.
- Hvor har vi punsjbollene, elskede? - Jeg tar hånd om det.
Eller så bytter dere den mot et fint smykke til Diane.
- Hva får jeg, da? - Du får Diane.
Først og fremst så skylder jeg deg en unnskyldning.
Jeg var hard angående Rover.
Ingenting å beklage. Det var komplisert. Det er glemt.
Jeg er klar til å trekke meg tilbake som deleier.
Vi så tydelig at vi ikke lever for evig.
Hvis jeg vil omgås med min mann, så er ikke deleier en deltidsjobb.
- Når skal du gjøre det? - Snart.
Hvis du fortsatt vil ha jobben, så anbefaler jeg deg.
Jaså?
- Selvsagt vil jeg det. - Bra.
Jeg kan ikke utnevne deg, men stemmen min veier ganske tungt.
- Takk. - Skal vi feire med litt champagne?
Vanlig vann funker bra.
Unnskyld. Det er litt sprøtt her inne.
Helt perfekt. Jeg visste ikke hva en campingvogn i skogen innebar.
- Det er som å være i hjernen din. - Hjernen min er ikke så ryddig.
- Vil du se? - Selvsagt.
Det er fortsatt grovt, men det jeg prøver å gjøre-
- er å skape boter med særegne personligheter.
- Valgene påvirkes av omstendighetene. - Selvlært AI.
Spillet påvirker seg selv, så spilleren må tilpasse seg.
Dette er Bing, Billie og Gazebo.
Jeg har flere, men disse er viktigst.
Jeg prøver å skape en verden der handlinger har konsekvenser.
Jeg prøvde å gjøre det med "Pilgrim", men det ble for privat og vanskelig.
Dette er karakterer som kan skape minner-
- og utvikle personlige historier som forandrer seg med tiden.
Alt føles veldig engasjerende og komplett.
Kjempebra. Jeg forventet meg noe bra, så jeg er ikke overrasket.
Vil du se noe mer jeg jobber på?
Eller vi kan ta en tur og snakke om det store bildet. Det er så fint ute.
Ok... Så det var ikke det du lette etter?
Iblant vokser idéene når omgivelsene også vokser.
Ja visst. Jeg har prøvd å ta en spasertur hele dagen. Vi tar en tur.
- Vi kan ringe en proff. - Han gjorde det bare verre.
Det gjorde du også.
- En ødelagt strømbryter kan fikses. - Det er mer enn det.
- Skal dere ikke ringe en proff? - Det er ikke rakettforskning.
Ok. Takk for at jeg fikk ettermiddagen fri.
- Du skal jo jobbe hjemmefra. - Og hva sa jeg?
- Ses i kveld. Skal jeg ta med noe? - Nei, jeg har ordnet alt.
Du er en handlekraftig mann.
- Prøv å ikke sprenge noe. - Jeg skal prøve.
Cam sa at Donna så sliten ut da hun kom innom husvogna.
- Hun var ikke seg selv. - Hvorfor sladrer Cam om Donna?
Hun var bekymret.
Jeg vet at jeg ikke skal ha en mening, men jeg stoler ikke på henne.
Haley har klippet av seg håret. Kort. Som en gutt.
Donna kom for å snakke med henne om det, men...
Kort hår trenger ikke å bety noe.
Jeg skulle ikke ha skjelt deg ut forleden.
Det er vondt å høre noe om ens barn som man ikke kjenner til.
Får jeg foreslå en ting?
Det er viktig at Haley ikke føler seg isolert akkurat nå.
Dette stedet passer henne. Du burde la henne komme tilbake.
Jeg vil det, men hun har bestemt seg for å hate meg akkurat nå.
Men hun stoler på deg.
Du fikk jo bli med til den restauranten.
- Familien Clark. - Det er Joe MacMillan.
- Pappa er ikke her i dag. - Jeg vil snakke med deg.
Jeg hørte at du ikke vil komme tilbake, og det gjør meg trist.
- Kom tilbake. - Det er ingen god idé.
- Jo, det er det. Vi trenger deg. - Jeg vet ikke...
Jeg burde ikke jobbe for faren min, eller hva nå enn opplegget var.
Ingen vet bedre enn meg hvor umulig faren din er å jobbe med.
Han er gretten, utålmodig, utakknemlig og en slitsom bedreviter.
- Han står ved siden av deg, han? - Skulle jeg si sånt foran ham?
Du vet svaret. Du hører hjemme her, og vi trenger deg.
- Hørte pappa det der? - Ja, og han vet at det er sant.
- Hils og si at vi ses i kveld. - Det tar jeg som et ja.
Vi får se.
- Dere sees i kveld. - Lød det snilt eller truende?
Snilt.
Jøss...
- Nå kommer det ingen luft. - Det er greit.
Teknikken er imponerende, men Blizzard holder på med noe lignende.
- Jeg kan konkurrere på den arenaen. - Hva med en helt annen arena?
Tenk om programvaren ble brukt på Mars, eller i menneskets blodomløp.
Tenk om Gazebo kunne styrke immunforsvaret.
Du vet at teknikken du jobber med ikke kun kan eksistere i et spill.
Lett å si, men jeg har jobbet med spill lenge.
Jeg må ikke late som at jeg vet hvordan det vil se ut.
- Får jeg spørre om noe personlig? - Ja.
Hva er det mellom deg og Donna Emerson?
Det virket anspent på MISC. Dere jobbet jo sammen i Mutiny.
- Det gjorde vi. - Så hva skjedde?
Vi hadde ikke samme firmavisjon.
Tvang hun deg ut av komfortsonen?
Du er visjonæren. Jeg sørger bare for at du får det du trenger.
Kampen er over. Det innrømmer jeg.
Vi kan gjøre svakheten til en styrke.
Folk er redd for nettet, og redd for at de skal gå seg vill der.
Vi må ikke fokusere på programvaren. Vi kan bli et hjem på Internett.
Vi kan vise populære søk. Da Kurt Cobain døde, økte søkene.
Tenk om vi kunne vise nyheter øverst på hjemmesiden.
Da får vi et symbiotisk forhold til brukerne.
- Vi skaper interesse med interesse. - Det er sånt jeg blir oppspilt over.
Vi kan ha underholdning, nyheter, sport og aksjemarkedet.
Vi lenker brukerne videre, men de vender alltid tilbake til oss.
- Hvor lang tid tar det? - To sekunder til.
Du og Cam har ingen tidsoppfatning.
Hvem trenger en proff, hva?
Joe MacMillan. Hvor skal du by meg på middag i kveld?
Det var akkurat det...
Alexa vil invitere meg på middag, og jeg takket ja.
Jaså? Ok.
Unnskyld. Jeg vet at vi skulle gå ut.
Ingen fare. Jeg har begynt på noe med Gordon som jeg kan jobbe på.
Hun vil at jeg skal treffe en som jobber med interaksjon.
- Og plutselig ble det en middag. - Da gikk det vel bra.
Faktisk ikke. Hun ble ikke imponert over det jeg viste henne.
Programmeringen var bra, men hun sa at jeg tenker i for små baner.
Jøss... Når fikk du høre det sist?
Jeg vet ikke. Det er en stund siden.
- Ha det gøy i kveld. - Takk. Du er best.
Bare så du vet det... Jeg har tenkt på å bygge et hus her ute.
NY DESIGN
"Relansering" passer bedre.
Det er en stor forandring. Det redder hele prosjektet.
- Lansering innbefatter design. - Ifølge hvem?
- Man relanserer ikke uten ny design. - Jo da.
Man kan, men gjør det ikke.
- Fornøyd? - Ja.
Da så... Hvordan ble jeg så skitten?
Hva skjedde med tida? Jeg skal spise med Katie om en time.
- Kan vi komme i gang i morgen? - Ja visst. Alt i orden.
Dumt å kaste oss inn i noe hvis jeg må stikke om et kvarter.
Du... Bra jobbet i dag.
- Hvor skal dere i kveld? - Jentene er på kino. Vi blir hjemme.
- Hyggelig. Det er en kjempegod idé. - Ja, jeg vet det.
- Donna. - Joe? Har noe skjedd?
Nei, alt er bra. Alt er topp.
Jeg håper bare at du kan klargjøre en ting for meg.
Ja visst, men jeg har ikke så mye klarhet å tilby.
Hva gjelder det?
Hvorfor ga du oss brukbare salgsoppgaver?
Du gjorde Gordon oppspilt over informasjonen du ga ham.
Brukertall, besøkstider... Hvorfor deler du sånt med oss?
- Du er vår konkurrent. - Jeg jobber ikke med Rover lenger.
Du kom jo innom og lot Cameron overlate algoritmen til dere.
Hva kan jeg si? Ting forandrer seg.
Hvis du har forlatt prosjektet, hvordan fikk du da tak i tallene?
Joe MacMillans gamle ego. Alltid like glødende.
- Skulle jeg ha tid til å smi planer? - Det ville vært ikke første gang.
Jeg blåser i ditt selskap.
Jeg brydde meg litt da dattera mi var der, men det er hun ikke lenger.
- Jeg tenker aldri på dere. - Haley blir faktisk værende.
- Jeg snakket med henne i dag. - Gjorde du?
- Jeg bryr meg faktisk om henne. - Så flaks at alle gjør det.
Gordon og jeg har en ny idé som baseres på løse opplysninger fra deg.
Jeg vil bare vite at du ikke prøver å ødelegge for oss.
- Hva faen tror du om meg?! - Du ville ha meg ut av prosjektet.
Du stjal vår indexidé. Og ikke få meg til å trekke opp alt i Texas.
Greit. Jeg er ikke til å stole på, så du bør la meg være i fred.
- Gjerne, men dessverre... - Herregud! Du har vunnet!
Ok? Du har vunnet! Du har Haley og Gordon og Cameron.
Hva mer vil du ha av meg?
Herregud...!
Sikker på at de ikke er brukket?
Temmelig sikker.
Ærlig talt... Hvorfor forlot du Rover?
Det er en lang historie. Men den korte versjonen er...
...at det ikke var min avgjørelse.
Beklager at jeg kjeftet på deg. Men jeg fortjente ikke dette.
- Du vet vel at det var en ulykke? - Kutt ut. Selvsagt gjør jeg det.
Jeg ville aldri ødelegge for Comet. Jeg er ikke et slikt menneske.
Selv om Haley ikke var involvert, så ville jeg ikke...
Jeg skjønner. Det gjør vondt når folk tror noe sånt om en.
Jeg har erfart det.
Donna? Hva gjør du her?
Hva gjør du?
Mamma!
- Sikker på at du kan kjøre? - Det går bra.
Jeg håper at det går bra. Hva enn dere har tenkt å gjøre.
Det gjør jeg virkelig.
- Hvordan skal du forklare det der? - Jeg slo hull i veggen.
Når jeg ikke fant det jeg lette etter på Rover.
Gordon?
Hvor er du, Gordon?
Dette er Gordon Clark. Legg igjen en beskjed.
Det er meg. Gjett hvem jeg har tilbrakt en sivilisert time med.
Det begynte ikke så sivilisert...
Donna?
Gordon er død.
- Cameron her. Legg igjen en beskjed. - Cam, det er meg.
Hei.
Faen... Kom igjen.
John...
Hva har skjedd?
Hva er det?
RELANSERING
Tekst: Silje Hella www.sdimedia.com